Göring je bil vedno pokvarjen.
Speer, brezumni umetnik. Vsi ostali: da, da, da!
Ampak Himmler? Se mu je zmešalo?
Verjetno jim je rekel, da sem bolan.
Morda celo mrtev.
Pustite me samega z Ritter von Greimom in gospodično Reitsch.
-Poiščite mi Fegeleina. -Ne vemo kje je, mein Führer.
Kako? Himmlerjev pribočnik je, vedno mora biti na razpolago.
-Že dneve ga nihče ni videl. -Takoj hočem razlago!
Ostanite, doktor, prosim.
Z Greimom morata čim hitreje na pot. Odletita k Dönitzu.
Naročita mu, naj nardi vse, da bi kaznoval Himmlerja.
Odločila sva se umreta z vami.
Hvala za ta dokaz zvestobe.
Vendar mora Himmler umreti. Zagrešil je izdajo.
Ni več potreben za moje načrte.
Mein Führer?
Mislite, da bom sedel in čakal, da me židovske svinje zakoljejo?
Vse je del velike operacije. Dovolil sem sovražniku
vdreti v Rajh, da misli, da zmaguje.
Vendar verjemite mi: najhujše jih šele čaka.
Dönitz se pripravlja na severu, Kesselring na jugu.
Obkolili bomo sovražnike in jih strli.
Tri armade bodo Ruse napadle iz Prage, od zadaj.
Nisem vedel, da imamo še na voljo tako veliko vojakov.
Poskrbel sem za to, da boste kmalu imeli na razpolago
1000 sodobnih letal.
Z njimi boste lahko Luftwaffe pripravili na boj.
Klanjam se vašemu geniju, na oltarju domovine.
Heil, mein Führer.
Tudi vi ste zahtevali, da vas premestijo iz Berlina.
Kot veste, so vsi zdravniški oddelki
pod nadzorom SS in Himmlerja, zapustili Berlin.
Himmler je izdajalec. Ne bo ušel kazni.
Mein Führer, kot vojaški zdravnik SS tu nimam več dela.
Vaša prošnja je nesprejemljiva.
Moja družina...
Če Rusi... moram stran od tod.
Nič niste naredili narobe.
Prihodnje generacije vam bodo hvaležne za vaše dosežke.
Jaz prevzemam vso odgovornost.
O tem se pogovoriva kasneje.
Oddelčnega vodje Fegeleina ni mogoče najti. V bunkerju ga ni.
Kako to mislite, ni ga mogoče najti?
Iščite dalje. Govoriti moram z njim, takoj!
Če je kar šel, je to dezertacija, izdaja!
Pripeljite mi Fegeleina.
Fegeleina! Fegeleina!
Očka, zakaj nosiš nedeljsko uniformo?
-Ernst, je kaj narobe? -Nič.
Hvala.
Tudi Brigitte je lačna.
Tudi ti moraš kaj pojesti, Ilse.
-Hvala. -Izvoli.
Hvala.
-Kaj se dogaja? -Oddelčni vodja, aretirani ste.
-Čemu? -Osumljeni ste dezertacije.
Oblecite se. Z nami greste.
Preiščite sobo.
Pustite me. Ne morete mi ukazovati.
Sej ne boš dal usmrtiti Hermanna, kajne?
Hotel je uiti, o tem ni dvoma.
Je sploh pomembno? Saj je vsega konec?
Pomisli na mojo ubogo sestro. Noseča je z njim.
Pomagal je Himmlerju, izdajalec je.
Za izdajalce ni milosti. Ni sočutja.
Šel bo pred vojaškega sodnika, nato pa bo usmrčen.
V čem je smisel tega?
Takšna je moja volja!
Ti si Vodja.
Povejte.
Rusi prodirajo vedno dalje.
Nimamo več rezerv, dostava po zraku je nemogoča.
Dostave streliva ni več.
Rusi so na severu pri Weidendammerskem mostu.
Na vzhodu pri Lustgartenu, na jugu na Potsdammer Platzu.
Na zahodu pri Tiergartenu, 400 m od kanclerstva.
-Kako dolgo lahko vzdržite? -Največ dva dneva.
-Vključno z vladnim območjem? -Da, mein Führer.
Kot vojak predlagam umik iz Berlina. Povsem je obkoljen.
Bitka za Berlin je vzela od 15 do 20 tisoč najboljših častnikov.
Za to pa imamo mlade ljudi.
Vaš predlog je nezaslišan, nesmiseln.
Pomislite na tisoče ranjencev. Ne moremo jim več pomagati.
Ukazi so napisani, mein Führer. Obljubljam vam...
Firer se ne more tako brezčastno umakniti iz svetovne zgodovine.
Četudi bi preboj uspel,
bi se kmalu znašel v kakšni drugi težavni situaciji.
Na odprtem ali na kakšni kmetiji
bi moral čakati svoj konec.
Wenck prodira z 12. armado. Lahko bi se pridružil 9.
in Rusom zadal usodni udarec.
Wencke je posrečen možak. Pošlijte telegram Keitlu:
Takoj mi sporočite naslednje: 1. Kje se nahaja Wenckova predstraža?
2. Kdaj bodo spet napadli?
3. Kje je deveta armada? 4. Kje se bo deveta prebila?
Gospodje, videli boste, da se ne motim.
Wenck bo prišel.
Hočem vedeti, če je Wenck sploh še česa zmožen.
Malo verjetno je, da bi Wencku s tako majhnim številom vojakov...
-Kaj je tako neverjetnega na tem? -Wenck ne more narediti ničesar več.
Če je tako, zakaj tega ne poveste firerju? Se je vsem zmešalo?
Res mislite, da firer ne ve? Nikdar se ne bo predal.
Mi pa tudi ne! To sem enkrat že dal skozi. Nikdar več!
Pridite. Moram stran.
Stojte.
Heil Hitler!
Oprostite, zaspala sem.
Si se spočila, otrok?
Kar na roke.
Moja politična oporoka.
Več kot 30 let je minilo,
odkar sem prispeval svoje kot prostovoljec
med prvo svetovno vojno.
V času teh 30 let sem se naučil misliti, delovati in živeti
v skladu z ljubeznijo in zvestobo do ljudstva.
-Oprostite, streljanje... -Že v redu, sedite.
Stoletja bodo minevala,
iz ruševin naših mest in spomenikov,
pa bo še naprej klilo sovraštvo ljudi,
ki so nam to naredili.
Mednarodni sionizem in njegovi zavezniki.
Prosim, gospod minister?
Predstavljajte si, firer me pošilja iz Berlina.
Ukazal mi je.
Še nikdar nisem ignoriral njegovega ukaza, nikdar.
Tega pa bom. Ostal bom z njim.
Gospa Junge,
rad bi vam narekoval svojo oporoko.
Ravno pretipkavam firerjevo.
V redu.
Razume. Pa drugič.
V skladu z rasnimi zakoni vas moram vprašati:
Mein Führer, ali ste arijskega porekla?
Lahko vidim vašo osebno izkaznico.
-S firerjem govorite. -Potem pa v redu.
Pa vi, gospodičan Braun, ste arijskega porekla?
Torej nas nič ne ustavlja.
Sprašujem vas torej: ali vi, Adolf Hitler,
vzamete tu navzočo Evo Braun za svojo ženo? Odgovorite z da.
Ali vi, Eva Braun, vzamete tu navzočega Adolfa Hitlerja
za moža? Odgovorite z da.
Proglašam vaju za moža in ženo.
Dva moža tu.
Vse bo v redu.
-Takoj morate k firerju. -Zdaj?
-Kako dolgo lahko še vzdržimo? -Nič več kot 20 ur.
Rusi so blizu. V tem trenutku smo jih prisilili k ustavitvi.
Veste, Mohnke... zahodne demokracije propadajo.
Podlegle bodo pritisku vzhoda.
Vse najboljše. Hvala vam.
Ni bilo samo za Nemčijo.
Sporočila od Keitla.
1. Wenck je ujet južno od Schwielseeja.
2. 12. armada ne more nadaljevati napada na Berlin.
3. 9. armada je popolnoma obkoljena.
Kaj bomo, ko bodo izčrpane še zadnje zaloge streliva?
Nikoli se ne bom predal, nikdar.
Predajo prepovedujem tudi vam in vsem drugim poveljnikom.
Poslušaj Günsche. Z ženo bova naredila samomor.
Nočem, da moje truplo najdejo Rusi.
Nočem da me dobijo, živega ali mrtvega.
Želim, da je moje truplo sežgano in nikoli najdeno.
Günsche, obljubi mi,
da boš uredil vse potrebno.
Mein Führer...
To je strašen ukaz, vendar ga bom izvršil.
-Kempka. -Erich, rabim 200 litrov bencina.
Si nor? Kje naj ga dobim?
Iz parkiranih vozil.
-Zakaj pa ga potrebuješ? -O tem ne morem govoriti.
Pridite. Firer naju želi videti.
Naj rečem firerju, da ne morete priti?
To so samo moja poškodovana pljuča.
Tako ali tako bom kmalu umrl.
Oprostite.
Kar sem, gospod profesor.
Trenutek, prosim.
Oprostite.
Žal mi je, da vas motim pri vašem pomembnem delu.
Mein Führer, obdržati morate vero v dokončno zmago.
Vodite nas in mi bomo sledili!
Pridite.
Pridružita se nam.
Sedi, popij kozarček.
-Razen pitja tako ne moremo nič. -Sedite.
Tako je bolje. Da, položaj je precej zasran.
-Lahko prisedeva? -Kar, gospodična...
-Gospa... -Gospa Hitler.
V redu je.
Škoda, ker ne moremo več ven.
Saj lahko. Če hočete doživeti junaško smrt.
-Fritz, nadzorujte se. -Ja, nadzor.
V kritje!
-Kaj iščete tu? -Javiti se moram firerju.
Trenutno ne morete do njega. Sedite.
Sedite. Pijte.
Naj vam predstavim gospo Hitler.
Tako mladi, pa toliko priznanj. Lahko ste ponosni.
Oprostite, nisem več navajen pitja.
Lahko uporabite najino stranišče.
Če se vam zatrese roka, lahko zadenete le vidni živec.
Zato je bolje, če hkrati vzamete še strup.
Pritisnite na sprožilec, ko boste pregriznili kapsulo.
Bom imel dovolj časa?
Strup začne delovati po sekundi ali dveh.
Tornow, vi tudi.
Pridi Blondi.
Veste, gospa Junge... Svojega moža poznam že 15 let.
Vendar ko razmišljam... Tako malo vem o njem.
Čeprav zelo rad govori.
Veselila sem se Berlina, vendar je zdaj čisto drugačen.
Samo še o psih in vegetarijanski hrani govori.
Sovražim Blondi.
Včasih jo brcam, Adolf pa se čudi, zakaj se čudno obnaša.
Mislim, da noče, da bi ga kdo resnično spoznal.
V zasebnem življenju zna biti tako pozoren.
Potem pa spet začne s tistim krutim glasom.
Misliš kadar je Vodja?
Daj, pokadiva še eno.
Oprostite.
Vi imate tako veliko skrbi, jaz pa se pritožujem.
Gospa Junge, ta plašč vam podarjam kot poslovilno darilo.
Rada imam lepo oblečene dame. Hočem, da v njem uživate.
Kakšno presenečenje. Hvala.
Ne vem pa kje in kdaj ga bom nosila.
Prosim, poskusite se rešiti od tod.
Obljubite mi.
Hvala. Zelo dobro je bilo, gospodična Manziarly.
Prišel je čas. Končano je.
Firer se hoče posloviti. Pridita.
Najpogumnejša mati v Rajhu ste.
Firer, naredili ste me najsrečnejšo žensko v Rajhu.
Pozdravi mojo ljubljeno Bavarsko.
Otroci, kaj delate tu?
Videti hočemo teto Evo in strica Hitlerja.
-Ste že kaj jedli? -Samo zajtrk.
Počakajte tu, prinesla vam bom kaj. Takoj bom nazaj.
Tovariši, najnovejše novice od zunaj.
V Berlinu so zdaj kabriolet hiše: spomladi brez streh.
G. Günsche, govoriti moram s firerjem.
Prosim, moram!
Ga. Goebbels, firer noče, da se ga moti.
Prosim, Günsche, samo za trenutek.
Prosim.
Mein Führer, gospa Goebbels je tu.
Kaj je?
Mein Führer, rotim vas: zapustite Berlin.
Na pustite nas samih. Kaj bo z nami?
Jutri me bodo preklinjali milijoni, a tako to gre.
Vstanite. Pridite.
Teta Traudl, všeč mi je, ko grmi.
-Zakaj? -Nič se nam ne more zgoditi-
-Kajne? -Nič.
Zadetek!
Zgodilo se je, reichsleiter.
Firer je mrtev.
Tam je očka.
Ste nori? Tisti vaš prekleti bencin...
Utihni, Erich.
Umaknite se.
Dajmo, nadaljujmo!
Dalje!
Ne!
Pustite dedka!
Mir, mir! Vzpostaviti moramo red.
Red se mora vrniti.
Semkaj, poznamo pot. Lahko nam zaupate.
Hitro.
Bil sem na strani rdečih zveri.
Podpiral sem boljševike.
Upajmo, da bodo Rusi dojeli naše sporočilo.
-Kmalu bomo vedeli. -Ali pa tudi ne.
Kakšne novice prinašate, general?
Sporočam vam, da je Adolf Hitler z ženo naredil samomor.
Nova vlada me je pooblastila,
da začnem z mirovnimi pogajanji
med najina državama, ki sta obe utrpeli hude izgube.
Gospod general, če bi bili na moje mestu, bi sklenili mir?
Moja vlada ne bo nikdar pristala na brezpogojno predajo.
Glede na položaj nimate nobene druge možnosti.
Kapitulacija? Nikdar! To je sramotno!
Pred leti sem rešil Berlin pred rdečimi
in branil ga bom do konca.
Dokler bom ta kratek čas kancler,
ne bom podpisal kapitulacije.
-Za voljo ljudstva... -Firerjevi ukazi so dokončni.
To je noro. Začeti moramo s pogajanji.
Ponavljam, gospodje: ne bom se predal.
-Pošljite sporočilo maršalu Žukovu. -Žukovu?
-Kaj se dogaja? -Predajamo se.
Potem vas moram ubiti. Firer je prepoved vsakršno predajo.
-Kako dolgo deluje? -Približno štiri ure.
Otroci, doktor ima zdravilo, o katerem sem vam govorila.
Nekoliko je grenko, vendar bo delovalo.
Požirek za vsakega.
Kdo bo prvi?
Heide, ti si bila vedno pogumna?
Še malo.
Vidiš? Saj ni tako hudo.
Zelo dobro. Helmut.
Zdravilo je zato, da ne boste zboleli v tem vlažnem bunkerju.
Saj tu ni vlažno.
Zelo dobro.
Helga.
Nočem.
-Kako? Mar hočeš zboleti? -Prosim, mama. Nočem.
Ne jokaj. To ne pomaga.
Zdravilo moraš popiti.
Helga.
Daj no, odpri usta.
Lahko noč, otroci.
Nekega dne bo laž razpadla
in luč bo znova razsvetlila temo.
Preberite mi to, prosim.
Nekega dne bo laž razpadla in luč bo znova razsvetlila temo.
Dajva nekoliko drugače. Nekega dne bo laž propadala
in resnica bo ponovno zavladala.
V tistem trenutku bomo stali nad vsemi,
čisti in...
brezmadežni.
-Nikakršnih možnosti nimamo. -Pa kaj, stran hočem.
Kako bomo prišli čez ruske linije?
Ni pomembno. Niti minuto dlje nočem ostati.
-Umrli bomo. -Saj ne more biti tako hudo.
Če ostanemo, nas bodo Rusi zagotovo dobili.
Vse najboljše.
Pridite, gremo.
30. aprila 1945 je firer naredil samomor
in s tem zapustil vse, ki so mu bili zvesti.
Vi, nemški vojaki, ste se bili v zvestobi firerju
pripravljeni še naprej boriti za Berlin,
čeprav je zmanjkovalo streliva in je bil nadaljen upor brez smisla.
Razglašam takojšno premirje.
Vsaka ura nadaljnjega boja
podaljšuje trpljenje ranjencev in prebivalcev Berlina.
V dogovoru z vrhovnim poveljstvom Sovjetske vojske
ukazujem takojšno prekinitev sovražnosti.
Weidling, nekdanji poveljnik berlinskega obrambnega območja.
Kozarec vode, prosim.
Ne potrebujem vas več.
Igre je konec.
-Čas je. -Ne vidite, kaj se tu dogaja?
Vztrajam pri tem, da nam kot zdravnik pomagate.
V redu.
Pojdite. Velik ste naredili. Hvala.
-Schädle, pridi. -Žal mi je, nikamor več ne grem.
Pridite.
-Ste v redu? -Naprej.
Vojak Krüger je s svojo skupino ubranil Volčji most.
Za to prejme železni križec.
Vojak Wagner je uničil dve strojnični gnezdi.
Za to prejme železni križec.
Vojak Rauch je prenesel sporočilo preko frontne črte.
Za to prejme železni križec.
Ostali prihajajo.
V kritje, Müller.
Kdo gre?
Nemec.
G. Hewel?
Hvala Bogu, živi ste.
Kje so ostali.
Ne vem, ga. Junge. Že kje. Morda.
Večina moje skupine je verjetno mrtva.
Ne bi bil smel zapustiti bunkerja.
Moral bi se bil ustreliti, a nisem mogel.
Pojejte kaj. Za smrt boste imeli še dovolj časa.
Ostani z ženskama.
Pridita.
-Rusi so nas obkolili. -Kaj bo z nami?
Morda lahko pridete mimo. Lahko poskusite.
Ne premaknem se s tega mesta.
Premislite. Rusi lovijo nas.
Kot ženska imate še možnost. Izkoristite jo.
Vso srečo.
Ko boste hodili mimo Rusov, jim ne glejte v oči.
To si dobro zapomnite. Vse najboljše.
Rusi.
-Greva, Gerda. -Sama pojdi.
-Jaz sem izčrpana. -Prosim.
Moram poskusiti. Ne jezi se name.
Z mano bo vse v redu.
Gospod doktor.
Moji tovariši se hočejo predati. Se vam lahko pridružim?
Firer je mrtev. Bi radi sami nadaljevali vojno?
Prisega me veže k temu.
Potem pa stopite do brigadirja.
-Rusi praznijo trg. -In?
Nobenega odpora, nobenega streljanja.
Potem bodo tu v slabi uri.
Kaj bomo?
-Ne moremo se predati. -Kaj točno mislite s tem?
Ko pridejo Rusi, bomo nanje izpraznili orožje.
-Zadnje krogle so za nas. -To je radikalno.
Je ta razkošni umor in samomor naša edina možnost?
Častniki SS smo. Ne moremo preživeti firerja.
Kdo se strinja z mano.
-Bi prisedli? -Z veseljem.
-Zakaj bi še naprej živeli? -In vi? Zakaj bi radi umrli?
Vidite to?
Firer mi je to osebno izročil.
-Kot poslednje odlikovanje? -Morda.
Poslovilno darilo od Hitlerja. Nekaj sem mu moral obljubiti.
Moram se ubiti, preden me dobijo Rusi.
Prisilil vas je to obljubiti? Zakaj?
Morda ni želel, da bi me prisilili reči
kaj slabega o njem.
Ampak kot diplomat ste pod zaščito mednarodnega prava.
Komu bo vaša obljuba koristila?
Tu so.
Ne streljajte, tovariši.
Predali smo se. Vojne je konec.
Konec je.
Do popolne predaje je prišlo 7. maja 1945.
Sovražnosti so se končale 8. maja 1945.
Vojna je zahtevala več kot 50 milijonov življenj.
V nemških taboriščih je bilo ubitih 6 milijonov židov.
Gerda Christian je pobegnila in se izognila zaporni kazni.
Umrla je v Düsseldorfu, 14. aprila 1997.
Prof. dr. Schenka so Sovjeti izpustili leta 1953-
Umrl je v Aachenu, 21. decembra 1998.
Wilhelm Mohnke je bil leta 1955 izpuščen iz sovjetskega ujetništva.
Umrl je v Dampu, blizu Eckernförnda, 6. avgusta 2001
Helmut Weidling je leta 1955 umrl v sovjetskem ujetništvu.
Wernerja Haaseja je v bunkerju aretirala Rdeča armada.
Umrl je v ujetništvu, leta 1945.
Otta Günscha so aretirali Sovjeti.
Bil je izpuščen leta 1956, umrl je v Lohmarju leta 2003.
Hanna Reitsch je preživela vojno in podrla mnogo letalskih rekordov.
Umrla je 28. avgusta 1979.
Robert Ritter von Greim je 24. maja 1945 naredil samomor.
Lingeja in Hentschla so aretirali Sovjeti.
Linge je bil izpuščen leta 1955, umrl je leta 1980.
Hentschel je bil izpuščen leta 1949, umrl je leta 1982.
Constanze Manziarly je med poletom izginila brez sledu.
Alberta Speera so aretirali v Flensburgu leta 1945.
Na procesu v Nürnbergu so ga obsodili na 20 let zapora.
Izpuščen je bil leta 1966, umrl je v Londonu leta 1981.
Keitla in Jodla so v Nürnbergu obsodili na smrt in usmrtili.
Hermann Göring je bil obsojen na smrt.
Tik pred izvršitvijo obsodbe je v svoji celici naredil samomor.
Heinrich Himmler je poskusil pobegniti pod lažnim imenom.
Potem ko je bil odkrit, je storil samomor.
Martin Bormann in Ludwig Stumpfegger sta 2. maja 1045
naredila samomor blizu postaje Lehrter.
Rochus Misch je bil leta 1955 izpuščen iz ruskega ujetništva.
Še vedno živi v Berlinu.
Traudl Junge je bila uvrščena med "mlade privržence".
Delala je kot tajnica in do svoje smrti leta 2002 živela v Münchnu.
Vse grozote, za katere sem slišala med nürnberškimi procesi...
šest milijonov židov, disidentov in ljudi drugih ras,
ki so umrli, me je pretreslo.
Vendar preteklosti takrat še nisem videla v pravi luči.
Zagotavljala sem si, da krivda ne leži na meni.
Da nisem vedela, kako velika je stvar.
Nekega dne pa sem šla mimo spominske plošče,
posvečene Sophie Scholl, na ulici Franca Jožefa.
Bila je mojih let in usmrtili so jo istega leta,
kot sem se jaz pridružila Hitlerju.
Šele takrat sem se zavedela, da mladost ni izgovor.
In da je bilo že takrat mogoče odkriti resnico.
P
Pr
Pre
Prev
Prevo
Prevod
Prevod:
d
Prevod: di
Prevod: diZ
Prevod: diZe
Prevod: diZel
PROPAD